Стефан Фурнаджиев
Вечер

chitanka.info

Уморен от бялото

мечтая сън спокоен.

Плачат непосети семената.

Тунджа ме оглежда.

Дрян — магьосник вдигнал е тояга

и за стадото, и за гърба ми.

Вятърът пулсира в дърветата

както в риза усмирителна.

Пърхат белите петли на моята

парясана съседка.

И заспивам върху лакът.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.